År 117: Romerriget strækker sig fra Afrika til det Kaspiske Hav.
Men kampen om det nordlige Storbritannien er uløst.
I dette utilgivelige land mødte den romerske hær kraftig modstand -
- fra et folkeslag kaldet pikterne.
Med guerillataktik og udnyttelse af landskabet fik de bremset invasionen.
Stilstanden har varet 20 år.
Men Rom har nu beordret situationen løst med alle tænkelige midler.
Mit navn er Quintus Dias. Jeg er romersk soldat.
Min historie hverken begynder eller ender her.
TO UGER TIDLIGERE
INCHTUTHIL DEN NORDLIGSTE GARNISON
To år på fronten.
Verdens lortehul. Selv landet ønsker vi dør.
- Det er for koldt at holde vagt. - Det er ikke min vagt.
Jeg spekulerer bare på, hvad der er derude.
Patruljen er hjemme ved daggry. Få sovet lidt.
Kulden og den fugtige luft mærkes helt ind i knoglerne.
Og regnen får vinden fra nord til at bide sig fast.
Vi mister mænd til infektioner og frostbid -
- alt i mens pikternes konge, Gorlacon, angriber langs fronten.
Godaften. Endnu en kold nat.
Ifølge min far, er man nødt til, at kende sin fjende bedre end sig selv.
Jeg kender denne fjende godt. De er stærke og slås ikke i det åbne.
De skjuler sig i mørket som vilddyr.
De slår til hurtigt og hårdt, og falder tilbage i natten.
Ved daggry gør vi tabene op, og tilsår jorden med vores døde.
Det er en ny type krig. En krig uden ære og uden ende.
Marcus, rid til Agricola!
Rid, soldat!
- Gratus. - Red dig selv.
Dø i helvede!
Vi bør dræbe dem alle sammen.
Ham her kan være nyttig. Vi tager ham med.
Virilus! Virilus!
YORK DEN 9. LEGIONS GARNISON
Igen!
Nej. Du kæmpede bravt. Nu drikker vi sammen.
Septus, mere øl!
Igen, Virilus!
Du er en fyldebøtte. En grim én.
Og ikke særlig kløgtig.
- Du har tabt ti gange. - Igen!
En gang til!
Septus, du er dommer. Og vogt min flanke.
Dårlig taber.
- Septus? - Hvad venter I på? En ordre?
På dem!
Det bliver man sgu hurtig ædru af!
Hvornår lærer folk, ikke at pisse på Niende?
Ikke alle velkommer, at du drikker med legionens folk.
Septus, min gamle ven, de glemmer, at jeg er indbefattet af legionen.
- Soldat, har du været i slåskamp? - At slås er mit job.
Jeg har bud til jeres general. Vis vej, før du bliver straffet.
- Hvem er du? - Agricolas personlige gesandt.
Levér din besked, før jeg får dig straffet!
General, det skal være mig en glæde!
Al orlov er inddraget. Vi skal i krig, Septus.
Få mændene gjort klar.
- Undskyld, general ... - Rid straks tilbage til Agricola.
Sig, vi er på vej.
Nu skal du dø, romer.
Gorlacon. Han var bonde, indtil hans hustru blev dræbt.
Så lagde han ploven fra sig, og greb sværdet.
Han ændrede pikternes kampmåde. Det virkede.
Han ændrede slagets gang, så de gjorde ham til konge.
Jeg giver mig aldrig!
- Hvad planlægger Agricola? - Fanden tage dig!
- Hvornår drager han mod nord? - Jeg er romer! Jeg giver mig aldrig!
Kend din fjende, min søn.
- Rom vil udgyde jeres blod! - Du først, romerske kriger.
CARLISLE GUVERNØR AGRICOLA'S HOVEDKVARTER
Jeg er ligeglad med hvordan, bare udslet dem.
- Bring Gorlacon til mig i lænker. - Du er politikeren.
Jeg er blot en menig soldat.
Men jeg forstår, du ønsker at vende tilbage til Rom.
Jeg længes efter Rom. Dette er gravsted for ambitioner.
Og for mænd. De skal ikke ofres i dit skakspil.
Javel. Lad os være ligefrem, general.
Erobringen af Storbritannien er en tabt sag.
Ét slag kan ændre det. Med Niende legion kan vi knuse fjenden.
Du og dine mænd kan trække jer tilbage med rigdom og ære.
Mine mænd har ære nok.
Nok til at nægte at adlyde en direkte ordre?
Tja ...
Man dræber slangen ved at kappe hovedet af.
Jeg skal finde Gorlacon.
Til det, har jeg en særlig i tankerne.
Mød Etain, min keltiske stifinder.
Kan ikke tale, men kan opspore hvad som helst.
Jeg sværger, hun er halvt ulv.
Beklager dramatikken, men du skulle forstå mig.
Slaver koster intet. Tillid er uvurderlig.
- Skal jeg slås mod hende, eller ... - Hun er stum, ikke døv.
- Jeg har mine egne spejdere. - Ikke som hende.
Hun kender pikterne. Deres levevis og skjulesteder.
Hun leder dig ind i bjergene.
- Hvorfor sidder hun derovre? - Hun stirrer på dig.
- Ja, det har jeg bemærket. - Hun kan ikke få øjnene af dig.
Kom her.
Hun kan ikke tale, fladpande. Hun har ingen tunge.
Kom ikke for tæt på.
Ingen tunge? Perfekt. Så er der mere plads til kalorius.
Det er vist piktisk for "skrid".
Hun må være en god stifinder, når hun kan finde din pik.
Så hellere køteren.
- Melding. - Tre piktere til hest plus en fange.
Muligvis en romer.
Bliv liggende!
Vi får intet ud af ham.
Vi kan ikke tage fanger med. I kender proceduren.
- Krone eller skib? - Krone.
Jeg vandt.
Beklager, makker. En ordre er en ordre.
- Jeg takker guderne. - Tak ikke dem. Hende.
Etain, vores piktiske spejder. Hun fandt dig.
- Hvad er dit navn, soldat? - Jeg hedder Quintus Dias.
næstkommanderende. Inchtuthil-garnisonen.
Beklager, vi ikke nåede frem noget før.
- Er I vores forstærkning? - Nej.
Jeg er Titus Flavius Virilus, leder af den 9. legion. Vi søger en slåskamp.
I vil få en.
- General. - Centurion Dias.
Nu ligner du en romer. Hvordan har du det?
Lidt øm. Ikke noget, der ikke heler.
Nogle gange kan sårene være skjulte.
Du undslap Gorlacons greb -
- men jeg må bede dig om, at følge med os tilbage.
Det er bedst, at komme tilbage i kampen.
- Sådan siger en ægte soldat. - Gladiator.
- Min far var Scipio Dias. - Jeg så kampen, der gav ham friheden.
- Han var fantastisk. - Han lærte mig at slås ...
... og udvælge mine kampe.
Du skal møde mændene.
Septus, giv denne mand en drink. Det fortjener han.
Sæt dig hos os. Få varmen. Værsgo, en velfortjent drink.
I morgen ridder du ved min side.
Du kan lære mig lidt om pikternes gæstfrihed.
Thax. Bothos. Septus, jeg går min runde.
- Godaften, general. - Pikterne snakker sort.
Jeg er på røven, hvis de fanger mig.
Jeg har aldrig set en så afholdt general.
Under træning er han vores lærer, i nadveren vores fader, -
- i geleddet vores bror.
Og på slagmarken guden, vi beder til om frelse.
- Hvor har du læst det? - På væggen i skidehuset.
Han er en nådesløs og hensynsløs skiderik.
Og jeg ville dø for ham uden at blinke.
- Det er en fælde! - Formation!
Få hestene ned bagved!
Skjolde!
Hold øje!
Uanset hvad, der kommer ud, så holder I linjen.
Quintus, rid op foran. Træk mændene tilbage.
Gør jer klar!
Hold øje.
Hold linjen!
- Quintus. - Bothos.
- Du klarede den. - Denne mand reddede mit liv.
- Generalen? - Nej. Vi må væk herfra.
- Kan du gå? - Ja.
Lad os komme af sted.
I kampens kaos -
- når jorden er tildækket af blod, bræk, pis -
- og indvoldene af venner og fjender -
- så er det let, at vende sig til guderne for frelse.
Men det er soldater der slås, og soldater der dør.
Og guderne får aldrig våde fødder.
- Thax. - Velsignet, nogle af os overlevede.
Kun dig?
- Macros, 2. kohorte. - Leonidas, spejder.
- Er vi resterne? - Vi blev udmanøvreret.
Nu tager vi hjem.
Generalen fortjener et nobelt gravsted.
Generalen er i live.
Jeg så, de tog ham med. De drog mod nord.
Så går vi mod nord.
De patruljerer skovene. Det er selvmord.
Hvis generalen er i live, så er det vores pligt.
- Hvor kom du fra? - Køkkenet.
Flot, soldat.
Mit navn er Tarak. Jeg er ikke soldat. Jeg er kok.
Ikke længere. Find hvad I kan af mad og våben.
Smid rustningen. Vi rejser let.
- Ham Macros har rappe fødder. - Han er tidligere marathonløber.
- Hvordan ved du det? - Kokke ved alt.
Søg dækning.
Vi skulle aldrig have stolet på den møgsæk.
Jeg ved, hvor de har generalen. Kom så.
Denne vej. Grotten.
Lidt mad.
Nej! Grøn fluesvamp. De dræber dig på få minutter.
De ligner disse til forveksling. Men disse er lækre.
Tak.
Tarak. Det er assyrisk, ikke?
Ja, men det er ikke mit rigtige navn.
Det ville I næppe kunne udtale.
Det er fra Hindu Kush-bjergene, hvor jeg er født.
- Leonidas, ikke? - Græsk far, sir.
Ryk tættere på bålet.
- Hvor er du fra, Bothos? - Hæren.
Jeg har aldrig kendt andet.
De fandt mig på gaden, trænede mig, -
- sagde, jeg kunne gøre det bedre.
Føler du dig så bedre eller værre?
Macros?
Jeg flygtede fra Numidia.
Jeg stoppede først, da jeg nåede Grækenland.
- Nu er jeg igen på flugt. - Vi er alle langt hjemmefra.
- Det skulle være min sidste tur. - Det kan det godt nå at blive.
Jeg var varm på en gård i Tuscany, hvor solen står højt.
Brick ... Hvad er det for et navn?
Det er en forkortelse for Ubrickulius.
- Din mor må have været vis. - Hun var en skide komiker.
Jamen så siger vi "Brick".
Få lidt søvn. Jeg tager første vagt.
- General. - Hvor er mine mænd?
Hos dine guder.
Forræder!
Hun svarede gerne på tiltale, men kan ikke tale. Ved du hvorfor?
Hun var barn, da hun søgte tilflugt hos os.
Romerne havde slagtet hendes landsby for at bryde reglerne.
For at statuere et eksempel, brændte de hendes fars øjne.
De voldtog hendes mor, indtil hun bønfaldt om at dø.
Etain blev tvunget til at se på, før hun selv blev voldtaget.
De skar hendes tunge ud -
- så hun ikke kunne tale ondt om det skide romerske imperium.
Hun flygtede mod nord. Vi opfostrede hende som vores egen.
Da tiden var moden, sendte vi hende tilbage til jer -
- for at levere jer til os.
Hæren er stadig ude. Vi går ind i ly af mørket.
Brick, Bothos kommer med mig. Resten holder vagt.
- General. - Legionen?
Kun mig og en håndfuld mænd.
Efterlad mig.
Klap i.
- Find en økse. - Kom væk!
- Vi forlader dig ikke. - Du skal lede resterne af legionen.
Vi må væk.
Kom så væk!
Få dem hjem.
Det er for Niende.
Hvor er Thax?
Jeg ordnede lige et problem. Hvor er generalen?
Vi kunne ikke befri ham. Kom.
Tog vi helt hertil for ingenting?
Lort.
Se, hvad du har gjort.
Før du dør, skal du vide, at dine mænd er så godt som døde.
Så lad os få det overstået.
Dine romerske venner burde vide, at koldt jern ikke bøjer. Det knækker.
Hvad venter I på? Frygter I mig?
Er der ingen modige mænd?
Lad os se, hvad du er gjort af, hun-ulv.
Kom. Vi må bevare forspringet.
- Til fods, denne vej? - Vi må gå, hvor de tøver.
- Vi fortsætter mod nord. - Linjen er mod syd.
Og der vil de lede efter os.
Vi kan ikke løbe fra dem. Så vi må tænke klogere end dem.
Vi går mod nord. Ryster dem af. Går tilbage. Vest, så syd.
Det kan tage dage, måske uger.
Vi er så langt bag fjendens linjer, at det er vores eneste chance.
Kom så!
Du får brug for generalens hjelm.
Etain, du er min vrede.
Send deres legemer til helvede, at bring mig deres hoveder.
Når pikterne jagter dig, så giver de aldrig op.
De kan løbe og ride i ét væk. De spiser småt og sover sjældent.
Etain, som ulven, er den fødte jæger.
Det er sansning og instinkt. Hun kan tyde ethvert spor.
Hun opsnuser byttet, og sniger sig ind for at dræbe det.
Nu jagter hun romere.
Nu er vi byttet.
Fortsæt!
Stop!
- Leo, vi skal videre! - Vi er nødt til at hvile.
Jeg fryser.
Brick, find ly for denne vind.
Han holder os tilbage. Sig til og jeg ordner det.
Vi lever forenet eller dør adskilt. Du som den første.
Gør, hvad du vil -
- men øjner chancen sig, så tager jeg vare på mig selv.
Det bliver din egen begravelse.
Når de maler ansigtet med farvevajd -
- er det mere end dekoration. Det er et helligt ritual.
Det betyder, at de hellere dør end fejler.
For dem er der ingen vej tilbage.
Disse mænd er de bedste, jeg nogen sinde har mødt.
Er jeg værdig nok til at lede dem?
Min far lærte mig, at pligt og ære går forud alt andet.
En mand uden sit ord er ikke bedre end udyret.
Jeg lovede en general at få hans soldater hjem.
Det er min opgave.
Det er min pligt.
Ikke dårligt for en græker.
Drik mens det er varmt.
- Hvad er det? - Mavesækken.
Den indeholder halvfordøjet mos.
Prøv, det er godt.
De har hørt ham på lang afstand.
Hvad er der galt?
Denne vej!
Kom så!
De kommer!
- Vi må hoppe. - Er du vanvittig?
- Gør det! - Skid hul i det.
- Jeg kan ikke. - Jo, du kan!
Du kan godt!
Er du okay?
Grib ham.
- Hvor er Tarak? - Jeg mistede ham.
Thax, Macros?
Tag udrustningen af. Den sløver os.
- Shit. Kan du gå? - Ja.
Så kan du også løbe.
De fulgte os langs åen.
Ja. Bare fortsæt.
- Pis. Hun har fået færten af os. - Hvordan gør heksen det?
Det er ikke magi, hun er stifinder. Og hun er i vindretningen.
- De slår lejr i dalen. - Det rører dem ikke, at vi ved det.
Men hun vil ikke forvente det. Os.
- Bothos, vogt over Leo. - Hvad vil du gøre?
Udligne oddsene. Kom.
Hvor er hun?
Hvorfor jagter I os?
En af jeres mænd dræbte kongens søn.
Gorlacon har sværget hævn over jer.
- Dræb ham nu. - Jeres venner ved åen er færdige.
Lad ham bløde.
De tog kraftedeme hans hoved.
- Bothos! - De fik den samme idé.
De beskytter ikke længere deres land eller liv.
De har sværget blodhævn.
Og de helmer ikke, før vi tigger dem om at dø.
Er du klar til at knæle for dit liv?
- Jeg er færdig. Det er håbløst. - Håbløst?
Håbløse situationer skriver man sange og digte om.
Det er det, legender er skabt af. Og legender får fisse.
- Hvad skal jeg gøre? - Fortsætter i ly af mørket.
Guderne har forladt os. Vi er på egen hånd.
Macros.
Jeg kan ikke følge med.
På denne måde klarer én af os den.
- Dumme svin! - Sænk stemmen.
- Så dræber de dig hurtigere. - Du må ikke forlade mig. Thax!
Thax!
Vi bør holde afstand.
Vi har brug for mad og et sted at hvile.
Hvor fanden er vi nu?
Jeg henter vand. Vær på mærkerne.
Det er okay.
Vi gør dig ikke fortræd.
Hvem er I? Hvad vil I?
Brick, gå tilbage i huset. Nu!
Så overlader jeg det til dig.
- Jeg har intet af værdi. - Vi er ikke tyve. Vi er soldater.
Vi har brug for mad og ly. Og vi har en såret mand.
Vi prøver blot at komme hjem.
Tag det.
Jeg ønsker dig intet ondt.
Jeg hedder Quintus Dias.
Arianne.
- Du taler mit sprog. - Og du mit.
Er I fra garnisonen?
Jeg troede ikke, I kom så langt mod nord mere.
Hvilken garnison?
- To dage syd herfra. - Kommer de hertil?
Hvorfra tror du, jeg kender dit sprog?
Jeg prøver at afskrække dem. De tror, jeg er en åndemaner ...
Så de lader mig være i fred. Det virker normalt på de andre.
Hvorfor ikke på jer?
Vi er for trætte til at være bange. Vi var tre tusinde. Nu er vi tre.
Tag min hånd.
Brick, få den skide kniv væk.
Bothos, der ligger en romersk garnison to dage herfra.
- Det må være Mentieth. - To dage?
Lad os tage et kig på jeres ven.
- Quintus, hvad laver hun? - Hun er pikter og kvinde ...
To gode grunde til ikke at stole på hende.
Det skal nok stoppe blødningen.
Grøn fluesvamp?
Det dufter godt.
Har vores heks ordnet dit ben?
- Quintus, svampene. - Hun prøver at forgifte os.
Hvorfor gøre dit ben helt, for så at dræbe dig?
Grøn fluesvamp har hvide lameller. Kend din svamp.
Det er godt.
Det er rigtig godt.
Det er lækkert.
- Dine mænd er meget nervøse. - Det bør de også være.
- En dæmon jagter os dag og nat. - En dæmon?
Hun bliver kaldt Etain. Kender du hende?
Hvis Etain jagter jer, så er I så godt som døde.
Det er betryggende.
Hendes stjæl er tom. Kun romersk blod kan fylde den.
- Hvor er Arianne? - Hun skaffer morgenmad.
Er du okay?
Er det lokkemad?
I mit hjemland er det uhøfligt, at afbryde en mand i akten.
I mit land er det høfligt at advare en mand -
- når han pisser på sin morgenmad.
Du har fat i noget.
Der må have været uvejr i dalen i nat.
Kom med!
- Problemer. - Lad os komme væk.
For sent.
Gem jer i kornlageret. Vær helt stille.
- Heks, vi søger romerske køtere. - Jeg har ingen set.
Kig selv efter. Men efterlad ikke jeres stank i mit hjem.
Jeg ejer ikke andet.
Hvad er der galt, Etain? Har du mistet mælet?
Ikke hende. Hendes død vil forbande vort folk.
Vi udsætter dig for fare. Vi tager af sted.
Så er I døde inden aften.
Bliv til i morgen. Så er din vens ben i orden.
De er dit folk.
De er ikke mit folk.
Ikke siden Gorlacon forviste mig for hekseri og gav mig det her.
For at mærke mig som udstødt. Så jeg kan leve og dø her alene.
Hvilke grusomme ting har skæbnen i vente til os?
At finde tilflugt hos vores fjende.
Er hun en engel ...
... eller djævlen?
- Området er sikret. - Okay.
Få lidt søvn.
Jeg er en gammel og kontrær soldat.
Men indrømmer gerne, når jeg tager fejl.
Undskyld, jeg tog fejl af dig.
Det var det.
- Det er koldt. - Tak.
Du har givet os ly i dit hjem, varmen fra dit bål, -
- og risikeret dit liv for os. Hvorfor?
Jeg skylder kun troskab til dem jeg selv vælger.
Her er lidt mad til jeres rejse.
Tak.
Held og lykke, romer.
Held og lykke, heks.
- Kom nu, Bothos. - Mit ben!
Se! Der er ild.
Varm mad og en tør seng.
Agricola er rykket tilbage.
Kejser Hadrian har beordret en ny forsvarslinje mod syd.
Vi opgiver jorden.
- Og hvor stiller det os? - På herrens mark.
Hvordan gør hun det?
Jeg ved ikke med jer, men jeg er træt af at flygte.
- Det var alt, jeg fandt. - Gør dem gældende.
For Virilus.
For Niende.
Bothos, pas på flankerne.
- Hvor langt endnu, tror du? - En dag. Måske to.
Det er tæt nok på, Thax.
Jeg troede, I var piktere.
Vi troede, du var død.
Hvor er Macros?
Ulvene fik ham.
Er der kun jer tilbage?
Vi tre klarede os da i det mindste.
- Vi er ikke hjemme endnu. - Vi bør være lige ved fronten.
Nej. Agricola er blevet beordret tilbage.
Så Rom har endelig opgivet dette lorteland?
Jeg brokker mig ikke.
Så kæmpede vi forgæves.
- Hvad skete der med knægten? - Jeg aner ikke, hvad du snakker om.
Er det Hadrians store plan? En mur?
Er det ikke lige meget? Vi klarede den.
Bothos, vent!
Hold dig i ro, Centurion.
Thax, hvad laver du?
Sørger for, at vi forstår hinanden.
Gode mænd døde på grund af dig. Det skal du bøde for.
Jeg vidste, du ville føle sådan.
Bothos!
Dette bekræfter vores værste frygt.
Du har udkæmpet din krig, og fortjener Roms taknemmelighed.
Denne mand sørger for at du får noget at spise.
Du ser udsultet ud.
Vi kan ikke vende hjem til Rom i skam.
Legionens skæbne bør forblive et mysterium.
Hvis deres fiasko bliver kendt, vil alle gøre opstand mod os.
- Risikoen er for høj. - Er der enighed?
Den 9. legions skæbne vil ikke blive kendt.
Aye.
Jeg håber, maden er tilfredsstillende.
Jeg har vin med.
Det er det mindste, vi kan gøre for en af Roms helte.
Er det sådan Rom hædrer dets helte?
Vil I begrave sandheden sammen med mig?
Du er for høj en risiko.
- Hvor vil du tage hen? - Hvor jeg hører til.
Nej!
Så er mit liv atter i dine hænder, heks.
Mit navn er Quintus Dias.
Jeg er på flugt fra Rom.
Og dette er hverken begyndelsen eller enden på min historie.